"Šviesa ir šešėliai“ – aštuntoji R. Greičiaus knyga, autobiografinis kūrinys, kuriame meniškai persipina publicistika su grožinės literatūros elementais, o pagrindinis veikėjas išlaiko tarsi neutralią poziciją – be vardo, pavardės, kalba trečiuoju asmeniu. Paklaustas, kodėl pasirinko būtent tokį kalbėjimo būdą, rašytojas atsakė: ,,Nemėgstu žodžio „aš“, o ir stebėti save bei įvykius iš šalies kartais atrodo paprasčiau“.